SZAKMAI ÉLETRAJZ
Pukánszky Béla
egyetemi tanár

Személyi adatok: 
•	Név: Pukánszky Béla
•	Születési hely, idő: Szeged, 1954. december 23.
•	Beosztás: egyetemi tanár
•	Munkahely: Szegedi Tudományegyetem JGYPK, Gyógypedagógus-képző Intézet
•	Munkahely címe: 6725 Szeged Hattyas u. 10.
•	Telefon: +36 30 645 2172
•	E-mail: bela@pukanszky.hu
•	Web: www.pukanszky.hu
•	Tudományos fokozatok: CSc (1989), Dr.Habil (2000), MTA Doktora (2004) 
•	Születés éve: 1954 
Tanulmányok, tudományos életút: 
•	1973: Érettségi, Tömörkény István Gimnázium és Művészeti Szakközépiskola, Szeged
•	1976: Gordonkatanár, Liszt Ferenc Zeneművészeti Főiskola, ZTI, Szeged 
•	1980: Pedagógia szak, Eötvös Loránd Tudományegyetem BTK 
•	1983: Egyetemi doktorátus (didaktika), ELTE BTK. 
•	1989: Kandidátusi fokozat (neveléstudomány), MTA 
•	2000: Habilitáció (neveléstudomány), KLTE 
•	2004: az MTA doktora 
Nyelvtudás: 
•	Német: felsőfokú C állami nyelvvizsga, ITK Budapest (1985). 
•	Orosz: alapfokú C állami nyelvvizsga, Idegennyelvi Lektorátus, JATE (1988). 
•	Angol: szakszöveget olvas 
Munkahely, beosztások: 
•	1976 - 1977: Zenetanár, Bartók Béla Zeneiskola, Békéscsaba
•	1977 - 1985: Zenetanár, Liszt Ferenc Zeneiskola, Szeged 
•	1985 - 1988: Főiskolai tanársegéd, Juhász Gyula Tanárképző Főiskola, Szeged 
•	1988 - 1990: Főiskolai adjunktus, Juhász Gyula Tanárképző Főiskola, Szeged
•	1990 - 1992: Főiskolai docens, Juhász Gyula Tanárképző Főiskola, Szeged
•	1992 - 2005: Egyetemi docens, Szegedi Tudományegyetem, BTK Neveléstudományi Tanszék
•	2005 - 2007: Egyetemi tanár, Szegedi Tudományegyetem, BTK Neveléstudományi Tanszék
•	1999 - 2006: tanszékvezető, Szegedi Tudományegyetem, BTK Neveléstudományi Tanszék
•	1999 - 2003: tudományos és pályázati dékán-helyettes, SZTE BTK
•	2003 - 2010: oktatási rektor-helyettes, Szegedi Tudományegyetem  
•	2007 - jelen: egyetemi tanár, SZTE Juhász Gyula Pedagógusképző Kar, Gyógypedagógus-képző Intézet 

 Vezetői feladatok - Szakmai műhelymunka: 
•	1992-2007, SZTE BTK: A Neveléstudományi Tanszék oktatója, 1999 és 2006 között vezetője. A tanszék infrastruktúrájának és eszközparkjának fejlesztése pályázati forrásokból, az osztatlan nappali és levelező pedagógia szak akkreditációjának irányítása. A Bologna-rendszerű pedagógia alapszak (BA) indításának előkészítése. Neveléstörténeti témájú OTKA-kutatások irányítása: egyetemtörténet, tanárképzés-történet, gyermekkor-történet. A Magyar Pedagógia című folyóirat technikai szerkesztése. Neveléstörténeti, gyermekkor-történeti és nőnevelés-történeti tárgyú tananyagok fejlesztése, szöveggyűjtemények és tankönyv-monográfiák kiadása. Tudományos és pályázati dékán-helyettesként a kari Tudományos Bizottság vezetése, a kari tudományos pályázatok véleményezése, a MAB intézményi akkreditációkra való kari szintű felkészülés irányítása és koordinálása. 
•	2003-2010, oktatási rektor-helyettes, SZTE: Az integrált egyetem oktatásirányítási rendszerének fejlesztése, az egyetem intézményi akkreditációjának irányítása, a szakindítások előkészítése és segítése, a karok közötti átoktatás koordinálása, a tanárképzés tartalmának és szervezeti kereteinek fejlesztése, gyakorlóiskola alapítása (Vántus István Gyakorló Zeneművészeti Szakközépiskola), részvétel az egyetemi szintű nemzetközi kapcsolatok fejlesztésében. 
•	2007-től egyetemi tanár, SZTE JGYPK, Gyógypedagógus-képző Intézet. A gyógypedagógia alapszak újra-akkreditálásának irányítása, a logopédia szakirány indításának előkészítése, intézetfejlesztő munka (a humán erőforrás jelentős bővítése, infrastruktúra fejlesztése).

Bizottsági munka, tudományszervező tevékenység: 
•	2004 és 2010 között a Nemzeti Bologna Bizottság Pedagógusképzési Albizottsága tagjaként részvétel a Bologna-rendszerű tanárképzés szervezeti kereteinek és tartalmának kimunkálásában. 
•	2001 és 2004 között az OTKA Társadalomtudományi Kollégiumának tagja.
•	2005 és 2008 között az OTKA Pedagógiai-Pszichológiai Zsűrijének elnökeként a pályázatok véleményezésének irányítása.
•	2006 és 2010 között a Magyar Akkreditációs Bizottság Tanárképzési Bizottságának elnöke és a Plénum tanácskozási jogú tagja.
•	2007-től az Országos Köznevelési Tanács tagja.
•	1992-től Az MTA Szegedi Akadémiai Bizottsága Pedagógiai-Pszichológiai Szakosztálya Neveléstörténeti Munkacsoportjának elnöke.
•	1990-től a Magyar Tudományos Akadémia Pedagógiai Bizottságának tagja, 1999-ig titkára, 2005-től alelnöke.
•	1999-től az MTA Pedagógiai Bizottsága Neveléstörténeti Albizottságának tagja, 2003 és 2006 között elnöke.
•	2005-től az MTA Művelődéstörténeti Bizottságának tagja.

Folyóiratok, szerkesztőbizottságok: 
•	1991-2001: A Magyar Pedagógia technikai szerkesztője.
•	2000 - 2002: A Műszaki Kiadó „Pedagógus könyvek” c. sorozata szerkesztőbizottságának tagja.
•	2004 - jelenleg: A „Pedagógusképzés” szerkesztőbizottságának tagja.
•	2004 - jelenleg: a „Neveléstörténet” szerkesztőbizottságának tagja.

Tudományos és szakmai társaságok:
•	1992 - jelenleg: a Magyar Pedagógiai Társaság tagja
•	1990 - jelenleg: az MTA Köztestületének tagja 
Kitüntetések és szakmai ösztöndíjak: 
•	1990: Miniszteri Dicséret
•	1997: Kiss Árpád Díj 
•	1997-2000: Széchenyi Professzori Ösztöndíj 
•	2001-2004: Széchenyi István Ösztöndíj 

Kutatómunka: 
I. A magyar neveléstudomány jeles képviselőinek munkássága
A) 1985-1988: Feldolgozta Tettamanti Béla pedagógiai koncepcióját és neveléstörténet-írói munkásságát. 
B) 1985-1999: Kutatta Schneller István életútjának fontos állomásait és tudományos munkásságának részleteit: egyetempolitikusi, egyetemszervező tevékenységét, szerepét a kolozsvári egyetem Budapestre menekítésében (1919) majd Szegedre költöztetésében (1921), elméleti és gyakorlati tevékenységét a középiskolai tanárképzés terén. Vizsgálta személyiségpedagógiai koncepcióját a nemzetközi összehasonlítás tükrében. A kutatás eredményeiből kandidátusi disszertáció (TMB), monográfia, majd habilitációs értekezés (KLTE) született. A részeredményeket tanulmányokban, hazai és nemzetközi konferenciákon adta közre.

II. A tizenkilencedik és huszadik század magyar pedagógiai rendszerei
1985-2002: Feltárta és feldolgozta a 19. századi magyar neveléstani kézikönyvekben megjelenő neveléstani rendszereket és bennük tükröződő gyermekszemlélet jellemzőit. Eredményeiről publikációkban, konferencia-előadásokon, és az akadémiai doktori értekezésemben adott számot.

III. A kolozsvári-szegedi egyetem pedagógiai műhelyeinek és tanárképzésének története
A) 1986-1998: OTKA-kutatócsoport tagjaként majd vezetőjeként vizsgálta a tanárképzés intézményes kereteit és tartalmai jellemzői a kolozsvári, majd szegedi egyetemen 1872-1945. A kutatás egymást követő két OTKA-projekt keretei között folyt, melyek közül a utóbbinak témavezetője volt. (Lezárulása után eredményeit az OTKA szakmai zsűri „kiváló” minősítéssel honorálta.) Eredményeit hazai és nemzetközi konferenciákon, tanulmányokban és egy záró monográfiában tette közzé.
B) 1986-1998: Feltárta a kolozsvári-szegedi pedagógiai iskola meghatározó jelentőségű képviselőinek, közöttük Felméri Lajos, (Schneller István), Imre Sándor, (Tettamanti Béla), Makkai Sándor és Várkonyi Dezső elméleti és gyakorlati pedagógiai munkásságát. Neveléstani rendszerüket strukturális és komparatisztikai elemzésekkel vizsgálta. A kutatás eredményeit monográfiákban, külföldi és hazai publikációkban tette közzé. E témakörből előadásokat tartott az ISCHE (International Standing Conference of the History of Education) különböző konferenciáin. 

IV. A magyar reformpedagógia története
1986-1998: OTKA-kutatás résztvevőjeként vizsgálta a két világháború közötti magyar reformpedagógiai irányzatok sajátosságait. Kutatta a reformpedagógiai irányzatok tematizálását a korabeli szegedi egyetemen, illetve az irányzatok hatását a polgári iskolai tanárképző főiskola és a gyakorló polgári iskola tanárképző munkájában. Feltárta a Várkonyi Dezső által alapított, 1936-1940 között működő újszegedi „Kerti Iskola” működésének körülményeit, a vezető tanítónő, Dombrádi-Dolch Erzsébet (1906-2002) pedagógiai tevékenységének jellemzőit a reformpedagógiai motívumok recepcióját munkásságában (különös tekintettel a budapesti Új Iskolára). Az eredményekről hazai és nemzetközi (ISCHE) konferenciákon és tanulmányokban adott számot. 

V. A gyermekkor története
1993-jelenleg: Egy OTKA-kutatás résztvevőjeként (1993-1996), majd egy FKFP-projekt (1997-2000) és egy újabb OTKA-kutatás (1998-2002) témavezetőjeként végezte el a magyar gyermekkortörténeti emlékek feltárását, illetve feldolgozását. Emellett – több más projekt keretei között – részt vett a legjelentősebb gyermekkor-történeti alapművek magyarországi megjelentetésének előkészítésében, gyermekkor-történeti tárgyú tanulmánykötetek összeállításában és kiadásában. Kutatásai eredményeit tanulmányokban, előadásokon és két monográfiában tette közzé. 

VI. A nőnevelés története

Monográfiában dolgozta fel az egyetemes és magyar nőnevelés történetét. (2006)

Publikációi és hivatkozásai – KPA adatbázis: 
https://vm.mtmt.hu/search/slist.php?kozid=06298