A filmet Lotte Eisernek ajánljuk. Azok - a jobbak - közé tartozik
akiknek el kellett hagyniuk Németországot.
1828 pünkösd vasárnapján, "N" városban egy elvadult külsejű lelencre találtak,
akit később Kaspar Hausernek neveztek el.
Járni alig tudott, szólni is csak egyetlen mondatot.
Később, mikor megtanult beszélni, elmondta, hogy mióta eszét tudja,
egy sötét pincében tartották bezárva.
Nem tudta, hogy rajta kívül más emberek is léteznek,
mert ételét is mindig éjszaka tették oda neki, mialatt ő aludt.
Semmiféle elképzelése nem volt a világról,
nem tudta mi a fa, mi a ház, mi az hogy nyelv.
csak fogsága legvégén járt nála egy férfi.
Származásának titkát máig nem fejtette meg senki.
Hát nem hallja körös-körül ezt az iszonyú kiáltást,
amit az emberek csendnek neveznek?
Mindenki önmagáért, lsten mindenki ellen.
Kaspar Hauser
Írni.
Í- írni.
Tanuld meg: írni!
Ha szépen leírod, kapsz szép lovat papától.
Lovat.
Lo-vat.
- Lo-vat. - Lovat.
Lovat.
Mond utánam!
Szeretnék ugyanolyan lovas lenni,
mint amilyen apám is volt egykoron.
Jegyezd meg! Szeretnék ugyanolyan lovas lenni,
mint amilyen apám is volt egykoron.
Egykoron...
Ugyanolyan lovas lenni,
amilyen apám is, A- PÁM is volt,
- egykoron. - Egy-ko-ron.
- Megjegyezni! - Meg-je-gyez-ni.
Megjegyezni!
Tovább! Tovább!
ltt maradsz!
Fogd ezt a levelet!
Le-vél.
Ka-lap.
Maradj nyugodtan! Várj itt!
Várj meg itt!
Maga mit csinál itt?
Ló.
lgen, de azt kérdeztem, mit csinál itt.
Amilyen apám is volt egykoron.
És most hová igyekszik? ldegen itt a városban?
Segíthetek talán valamit? Esetleg a levél körül?
Át kell adnia valakinek? Hadd látom!
Nemes és tekintetes Kapitány úrnak, saját kezébe,
Hatodik regiment, negyedik század.
Várjon csak! ltt van mindjárt nem messze.
Az Augustiner utcánál kell befordulni, ott lakik a Kapitány úr.
Elkísérjem odáig? Vagy mást akar csinálni?
Mondja meg legalább, hogy honnan jött!
Ansbach-ból, Erlangen-ból, Regensburg-ból?
Regensburgból, jó. Jöjjön! Jöjjön már!
Ez a fiatalember Regensburgból jött.
Levelet hozott a Kapitány úrnak.
A Kapitány úr nincs itthon. Csak estére jön meg.
lgen, de nagyon kimerültnek látszik.
Nem tudná elhelyezni valahol, addig is?
ltt a házban nem. Talán az istállóban.
Ló!
lgen-igen. A lovak mellett, a szalmán.
Azután majd odaadhatja a levelet a Kapitány úrnak.
Ló.
- Ez lenne az? - lgen.
Mindent megpróbáltunk, hogy felébresszük, de hiába.
Látta már valaha?
Nem, nem ismerem.
Ez az a levél. Sehogy sem akarta elengedni.
A Bajor határ mellett, helység nincs feltüntetve, 1 828,
Nemes és tekintetes Kapitány úr.
Azt írja, hogy nemes és tekintetes?
lgen azt írja. Küldék itt Önnek egy legényt.
Küldék? Különös.
lgen, küldék itt Önnek.
Protokolállhatom? Így, ahogy mondja?
Úgy ahogy itt áll.
Küldék itt Önnek egy legényt, aki hűségesen akarja szolgálni királyát.
A küszöbömön találtam 1 81 2...
A küszöbén találta 1 81 2, október hetedikén.
De én szegény napszámos vagyok, van nekem is 1 0 gyerekem.
Alig győzöm ellátni az enyéimet is.
A fiút csak nevelésre tették le hozzám, máig sem tudom, hogy ki az anyja.
- ... ki az anyja. - Ki az anyja, igen.
Nem jelentettem be a törvényszéken, hogy a fiút odahozták hozzám,
és 1 81 2 óta, egy lépésre sem engedtem ki a házból.
Így aztán senki sem... Így aztán senki sem tudott róla.
- Senki? - lgen, senki sem.
Faggathatják kedvükre, megmondani nem tudja, úgysem.
De a betűvetést már megtanulta. Ha megkérdik tőle mi akar lenni,
azt fogja mondani, hogy "Ollan lovas" szeretne"
"Ollan lovas"?
"Ollan lovas" szeretne lenni amilyen az apja is volt.
Ha volnának szülei, derék fickó válhatna belőle.
Derék fickó?
lgen, derék fickó válhatna belőle.
Csak meg kell neki mutatni valamit, Ö ugyanúgy megcsinálja.
Nem igen érdemes őt kérdésekkel "zaglatnia"...
lgen, "zaglatnia" g-vel. Lakóhelyemet Ö nem tudja.
Az éjszaka közepén hoztam magammal. A nevemet nem adom tudtára.
Aláírás sajnos nincs.
lgazán különös.
- Mindent lejegyzett? - lgen.
Hát. Különös.
Én is úgy vélem.
Protokolállhatom, hogy aláírás nincs?
lgen kérem, ezt pedig csatolja a jegyzőkönyvhöz
- Na ébredj! - Hagyja csak! Majd én.
Látja Kapitány úr, hogy nem jut vele semmire...
Meg aztán, az a gyanúm, hogy nincs is ki a négy kereke.
Jól van, kezd magához térni.
Mi a neved?
Protokolállhatom, hogy megtagadja a válaszadást?
lgen, neve ismeretlen.
Honnan jöttél?
Útlevele?
Lovas lenni...
Mesterséged? Honnan jöttél?
Először azt mondta, hogy Regensburg-ból.
tehát Regensburg-ból jött.
Ennek az embernek a tekintete teljes szellemi sötétséget tükröz.
Szokványos kihallgatással semmire sem megyünk nála.
Akkor most mi legyen?
Szokványos kihallgatással nem megyünk semmire.
Megtagadja a válaszadást.
Na most aztán mit tegyünk?
Talán le kellene fektetni.
Lehet, hogy éhes.
Jó, próbáljuk ki!
Próbáljuk ki!
Fektessük le!
Kiköpte az ételt.
Ételt kiköpte.
Vizsgáljuk meg a lábát!
Különös egy lábbeli.
Hát ez meg mi?
Csupa seb! Szegény fickó!
De fájhat neki.
Mindkét lába csupa seb.
Csupa seb.
Oltás helye.
Ezek szerint a lelenc előkelő származású lehet.
Tehát lelenc.
- lgen kérem jegyezze fel! Sérülés a felkarján.
- Mitől van ez? - A felkarján.
Feltehetően botütés nyoma.
Feltehetően botütés.
Ugyanolyan sebhelyek.
Mindent lejegyezni!
Nézze mi van itt!
Egy imádságos könyv.
A címe: lntelmekjámbor lelkeknek.
lntelmekjámbor lelkeknek
Válogatás a legszebb reggeli imádságokból jámbor lelkeknek.
A másik?
Nyomtatott szöveg. A címe: 6 ájtatos és erős fohász.
Tegye a többihez!
6 ájtatos és erős fohász.
Egy gondosan összehajtogatott papírdarab, benne...
Csekély mennyiségű aranypor, valamint aranylapok találhatók.
Aranypor, valamint aranylapok találhatók.
Aranypor, valamint aranylapok, igen.
Ezt is tegyék a többihez. Egy rózsafűzért.
Rózsafüzér fémkereszttel.
A többihez.
a dolgok állása szerint a fickót át kell adnunk az elöljáróságnak.
- Protokolálhatom? - Szóról-szóra mindent.
Tollat!
Papírt is.
Tudsz írni? Tudsz írni?
Kas-par Hau-ser. Kaspar Hauser.
Nem is olyan elvadult a fickó. Nyugodtan tűrte, hogy idehozzuk.
Egészen jámbornak látszik.
Egyelőre lezártuk az ügyet. Majd a hatóság intézkedik felőle.
Eskü alatt ki kell hallgatnunk.
Semmiképpen nem látszik gyengeelméjűnek, vagy őrültnek.
Nem látszik gyengeelméjűnek, vagy őrültnek.
Azért egyelőre maradjon csak itt a toronyban, a bűnözők között.
Hát ez nem úgy néz ki, mint aki erőszakoskodni akar.
lgen, de sose lehet tudni.
Az evéshez már igazán fel kell ülnöd. Nem kuporoghatsz örökké a földön.
Segíts neki Julius!
Fogd meg itt! Tartsd meg erősen!
Most felállunk
ldehúzzuk szépen.
Megigazítjuk a lábát.
Kicsit hátrább!
lnkább nyújtsuk ki a lábát!
Úgy látszik sosem ült még asztalnál.
A toronyban is mindig ott gubbasztott a földön.
Támaszkodj a karodra! Na, ezt arrébb tesszük.
Ereszd el, hallod!
Add ide, nem kell most a kalap.
Mindegy, hagyjuk.
Na, egyél!
Nem hallod? Egyél!
Add ide szépen azt a kalapot!
Nem engedi el.
Tessék a kanál.
És most fogj hozzá!
Nézd! Nézd!
Csináld Te is!
Nem mulatságos? Még nem tudja hogyan kell viselkedni.
Nyisd ki a szád!
Látod? Már eszik is.
Te jó ég!
Emeld fel a bögrét! Úgy látszik nem ízlik neki.
Adj neki inkább kenyeret! Azt mindig elfogadja.
Nézd! Nézd!
Adj neki egy korty vizet Julius! Hátha azt is kér.
Ez üres. Nincs már benne semmi.
Nem jön ki belőle semmi.
Üres. Üres.
Ü- res.
Nincs benne semmi.
Semmi sem jön ki belőle.
Üres.
Üres
Üres.
Dehogy! A kancsó nem üres. Sör van benne.
Nézd csak! Tele van.
Az ott! Az üres.
Üres
Üres.
Idő kell hozzá, míg ezt is megszokja.
Ne sírj, ne sírj.
A mindenségit, de fáj a gyomrom!
Száj... ujj... kar.
Ez itt a kéz, ez meg a kar.
Kar... orr... száj.
Nézd csak ez, meg itt a füled
És nézd! Ez pedig itt egy tükör.
Látod a füledet?
Jajj, a gyomrom! Nem hagy békén a gyomrom
Ujj... váll
...kar.
Nem. Ez itt a kezed. Ez itt a karod.
Kéz... kéz... kar.
Mond azt, hogy kar!
Kar, kar, kar.
Kéz, kéz.
Hát nincs itt egy teremtett lélek?
Na mi lesz már? Elfogyott a bor?
Állj fel Kaspar, állj csak fel!
Előttünk nem kell szégyellned magad Kaspar
Csak a Jóisten lát minket. Nincs mit félned.
Anyám! Jön le a bőröm.
Nem fogsz belehalni.
Lefety, lefety, de finom. Én mindig csak ezt iszom.
Fehér cica szépjó reggelt!
Tehénkénk ma de jó tejelt.
Fehér cica szép jó reggelt, Tehénkénk ma de jó tejelt.
Gyere itt a meleg tej. Kapsz ám még, ha jó leszel.
Lefety, lefety, de finom. Én mindig csak ezt iszom.
Ágnes, ez nagyon hosszú neki egyszerre.
ő még csak egyes szavakat ismer.
Én eddig csak szavakat tanítottam meg neki,
és nem érti a verset, tudod?
Semmi értelme. Nem reagál a legtrükkösebb vágásra sem.
Nem reagál a legtrükkösebb vágásra sem.
Nem hiszem, hogy valami agyafúrt szélhámos lenne ez.
Hisz látni, hogy fogalma sincs a veszélyről.
Fogalma sincs.
Fogalma sincs a veszélyről.
Egyáltalán nem ijedt meg.
Most megpróbáljuk tűzzel.
- Ezt is a jegyzőkönyvbe? - lgen.
Úgy látszik a tűztől sem fél.
Van szerencsém.
Van szerencséd, bizony.
Van szerencsém.
Nézd, hogy bámul!
Nézzétek, még sose látott ilyet.
Nézd, nézd! Nézz oda!
Fogd meg Kaspar! Fogd meg nyugodtan!
Ma-ma. Tőlem fél mindenki.
Kezekkel eszünk.
A kezünkkel.
Kezekkel eszünk.
A kezünkkel.
Maga is hallotta már?
A városunkban azt híresztelik, hogy a mi lelencünk
valami cirkuszi lovas csoporttól oldott kereket.
- És Oberpfalz-ban tűnt fel legutóbb. - Miről van szó?
Aztán azt is suttogják róla, hogy a badeni hercegi család leszármazottja.
És örökösödési viták miatt állították félre az útból.
Ez abszurdum.
A badeni hercegi család
igazán minden vitán felül áll.
És más módon sokkal egyszerűbb lett volna megszabadulni tőle.
Egy szót sem hiszek az egészből. Nézzék csak meg a fickót!
- Ezek a durva és otromba arcvonások. - Nagyon durva. Nagyon otromba.
Viselkedésében, tartásában semmi kellem, semmi finomság.
Nem tud két lábon járni.
Lassan arra is kéne gondolni, hogy nem élhet örökké a város pénzén.
Elég sokba kerül nekünk.
Valamilyen módon, saját maga is hozzájárulhatna az eltartási költségekhez.
Esetleg hasznosíthatnánk a közönség rendkívüli érdeklődését.
Tessék, tessék! Hölgyeim és uraim!
Kérjük a szülőket, vigyázzanak az apróságokra!
Erre, erre. tisztelt publikum!
Mielőtt a földkerekség négy rejtélyét bemutatnánk önöknek,
közjátékot is láthatnak. Íme:
Kublai Kán, a vérengző medve aki valahonnan a sötét Ázsiából,
talán a vad Mongóliából származik, ahol a hunok élnek.
Ez a medve, egyetlen mancs csapásával leterít egy ökröt!
Na de itt nálunk, a mi szelíd éghajlatunk alatt, kedves gyerekek,
egyszerre kezes,jámbor mackó lett belőle.
És íme a hindu tűznyelő, a mi fakírunk.
Az eleven lángnyelv, a tűzhányó.
ő az aki elérte hölgyeim és uraim, hogy rettenthetetlen vasakarattal
a tűz nem fog a bőrén, nem fog rajta sebet.
Mutasd meg a bőröd! Hamvas, mint a csecsemőé.
És ez mi, te gazfickó?
És most,
hölgyeim és uraim, tisztelt publikum,
Önök lesznek a legelsők az egész világon, akik egyszerre láthatják
a Földkerekség Négy Rejtélyét.
Kérem szépen a felnőtteket, hogy tartsák kellő távolságban gyerekeiket!
A gyermeki csíntalanság sértené a kegyeletes pillanatot.
Íme az első csoda:
A Kicsi Király!
lgen, ő az. A csodás törpe király. A legendás Punt birodalom királya.
ősi őriás nemzettségből származik ő.
De az idők folyamán az egymást követő királyok egyre kisebbre nőttek.
Ez itt, jelenleg a legutolsó a sorban. Ha az örökösök még néhány századon át
követik egymást a legutolsó királyt szabad szemmel már nem is láthatják!
Egy szép napon már akkora lesz csak, mint egy bolha
ltt ül hát, a Kicsi Király.
ltt gubbaszt, mint egy száműzött, trónjának legutolsó csücskében.
Ahogy a királyok kisebbek lettek, birodalmuk is zsugorodott velük együtt.
Az ő birodalma már csak akkora, amekkora helyen elfér.
És amiért ilyen kicsi, idegen segítség nélkül se el nem hagyhatja,
se meg nem mászhatja. Következő csodánk hölgyeim és uraim,
A tudomány megfejthetetlen rejtélye: az ifjú Mozart!
azért nevezik így, mert mindig olthatatlan szenvedély
vonzotta Mozart zenéjéhez.
Már egészen ifjú korában kívülről fújta Mozart összes partitúráját.
Most azonban, már csak a föld sötét üregei iránt vonzódik.
Mert az iskolában rá akarták venni, hogy tanuljon meg írni és olvasni.
Azóta egyszer sem szólalt meg.
hiszen nem tanulhatott meg írni és olvasni, mert ahogy elmondta
a fehér papír oly erősen vakította.
Most szenvedéllyel kutatja fel egymás után a föld sötét lukait.
Barlang-bejáratokat, víznyelőket keres
Ezek hatnak rá delejes vonzerővel.
amint láthatják hölgyeim és uraim, semmi sem vonhatja el a figyelmét.
Örökre elmerült a sötétségben.
A következő világcsodakéntjelenjék meg, az eleven múlt:
Hombrecito!
Az indiánus vadember, a spanyol Napbirodalomból.
Egész Európában, Ö az egyetlen és utolsó élő leszármazottja,
a hajdani kaffereknek, és indiánoknak.
Megállás nélkül pikulál. Mert azt hiszi,
ha abbahagyja a játékot. Meghalnának az emberek a városokban.
Három réteg ruhát visel, 1 -2-3. Nehogy megfázzon.
És ahogy ő mondja: retteg az emberek gonosz leheletétől.
Hombrecito igen vidám cimbora és végtelenül jóindulatú.
Csak az anyanyelvén beszél, másképp meg se szólal.
És most következik a negyedik rejtély, az utolsó, a legnagyobb!
Kaspar, a lelenc!
Kaspar a város elöljáróival egyetértésben beleegyezett,
hogy minden délután fellép itt nálunk.
És így leveszi a köz vállairól annak anyagi terheit.
Köszönet, Kaspar!
Kaspar Hausert, a város főterén találták meg,
ugyanúgy, ahogy most itt áll előttünk.
Jobb kezében imakönyv,
itt a bal kezében a névtelen levél.
Így állt ott árván, a város főterén,
se járni nem tudott, se beszélni.
Szemmel láthatóan, egészen addig nem látott egyetlen élő embert.
Hölgyeim és uraim! Születését mindmáig titok lengi körül.
Lehet, hogy herceg. Vagy talán egyenesen Napóleontól származik.
ő most már örökké Európa nagy rejtélye marad.
Állj meg, Hombrecito!
Kaspar, gyere vissza! Elment az eszetek?
Úgyis elkaplak!
Megállni! Azt mondtam megállni!
Megvannak!
Gyere le azonnal!
Megtiltom, hogy lerázzák a fáról!
Nem szabad letörni az ágat!
Tessék lejönni!
HOL VAGY KASPAR?
A méhest megnézték?
Zárva van. Oda nem jut be senki!
Szeretnék lovasként szállni,
véres mezőkön át.
Szép jegyzőkönyv lesz! Precíz jegyzőkönyv lesz!
Olyan jegyzőkönyvet készítek, amilyen nem terem minden bokorban.
Kaspar, mi van veled?
Mi bajod?
Erős feszítést érzek itt benn.
A zenétől érződik ez a feszítés.
Olyan hirtelen öreg lettem.
De Kaspar! Hiszen olyan rövid ideje vagy a világon!
Miért olyan nehéz minden?
Miért nem tudunk ugyanúgy zongorázni is, ahogy lélegzünk?
Nézd csak Kaspar, azalatt a két év alatt amióta magamhoz vettelek,
oly sok mindent tanultál.
Neked ilyen korban kell bepótolnod mindent, mert nem éltél emberek közt.
Az emberek énnekem farkasok!
Nem lehet így mondani! Nézd meg az ifjú Floriant, aki felettünk lakik!
Családja elpusztult a tűzvészben, ő is megvakult, és egy zokszava sincs.
Egész nap csak zongorázik.
lgaz ugyan, hogy kicsit másképpen, mint ahogy manapság szokásos.
Hát ez nagyon magas!
Magas ember lehetett, aki ezt építette.
Szeretnék vele megismerkedni.
Nem Kaspar. Egy építőmesternek nem kell akkorára nőnie, mint a toronynak.
Ezért vannak az állványok. Még ma elviszlek egy épülő házhoz.
Ebben a toronyban, a mögött az ablak mögött laktál Te, emlékszel?
Ez nem lehetséges!
Az a szoba csak néhány lépés.
Ezt nem értem.
Ha én abban a szobában körülnézek,
Akkor balra is, jobbra is
elől is, hátul is csak szoba.
De ha a tornyot nézek,
Nézem. Nézem.
azután megfordulok akkor a torony eltűnt.
Tehát az a szoba nagyobb, mint a torony.
Nem Kaspar. Ez nem így van.
Ezen még gondolkoznod kell egy kicsit. Hogy érted ezt?
Tehát? Hogy van?
lgen, ezt is meg kell beszélnünk. lgen fontos kérdés ez.
Parancsol egy csészével Tiszteletes úr?
lgen, köszönöm. Kitűnő a kávé!
Még egy csésze kávét?
lgen, kérek még!
És ne kínozzák, ma annyit az ifjú urat! Még leckéje is van.
De hisz ez nem kínzás!
- ltt hagyom a kávét. - Köszönöm.
Kaspar, minket a legjobban az érdekelne, hogy fogságodban
nem támadt-e benned valamilyen természetes lsten-képzet.
Én egyáltalán nem értem ezt a kérdést.
Börtönömben nem gondoltam semmire sem.
Nem tudom azt elképzelni,
hogy lsten a semmiből teremtett mindent.
Hiába mondják ezt nekem.
Mit csináljunk? Egyszerűen nem érti a kérdést. Akkor is el kell hinnie.
Akkor is hinned kell! A hit homályos dolgait ésszel kitudakolni tilos!
Meg kell előbb jobban tanulnom írni, olvasni. Akkor ezt is megértem.
Nem Kaspar! Ezek a dolgok, a hit dolgai a fontosabbak.
Arről pedig le kellene szoknod, hogy az ujjaiddal mutogatsz beszéd közben.
Akkor legalább mondjunk el egy imát közösen, gyermekem!
Mond utánam!
Mert lsten békéje, mely magasztosabb minden emberi értelemnél,
megőrzi a mi lelkünket Jézus Krisztusban. Ámen.
Mond el Te is! Mond!
Nézd csak Kaspar! Ezek az almák tavalyiak. Szép pirosak és nagyok.
És ez itt a fán, akárcsak az amit most szedtünk le, ugyanilyen lesz.
Hogy lehet ez?
Az idő teszi Kaspar.
És lsten akarata.
Kérem hagyja ott azokat az almákat! Fáradtak és aludni szeretnének.
Kaspar, az alma nem lehet fáradt.
Egy almának nincs külön élete, csak az történikvele, amit mi akarunk.
Most odadobok egyet az útra, és pontosan ott marad, mert mi így akarjuk.
De ez az alma mégsem maradt ott, hanem elbújt a fűben.
Segítsen kedves Fuhrman úr! Mutassuk meg neki!
- Megpróbálom végiggurítani az úton. - Gyere Kaspar, nézd csak meg!
Állj meg itt, hogyjól láss!
Fuhrman úr odateszi elé a lábát, és pontosan ahova az almát gurítom
ott fog megállni az alma, mert mi így akarjuk. Figyelj!
Ez aztán az okos alma! Átugorta Fuhrman úr lábát és továbbfutott.
Okos kis almácska!
Azt szeretném tudni, hogy mire valók a fehérnépek.
Megmondaná nekem Käthe asszonyság?
Semmi másra nem valók, azonkívül, hogy a szobában üldögéljenek.
Na de Kaspar!
És miért nem szabad mást csinálniuk, mint varrni és főzni?
Ezzel a kérdéssel inkább Daumer úrhoz kéne fordulnod.
ő tudja rá a helyes választ.
Én már Daumer urat is megkérdeztem erről.
lgen. Daumer úr igen művelt ember.
Sose fogok annyit tudni.
Egyszer mesélt nekem a Szaharáról.
És az nekem azóta nem megy ki a fejemből.
Käthe asszony! Járt már valaha a Szaharában?
Házvezetőnő vagyok. Nem sok helyre jutottam el eddig.
Egyszerjártam Erlangenban. De, onnan még nagyon messze van a sivatag.
Kitaláltam egy történetet a sivatagról. De még csak az elejénél tartok.
Tudom, Daumer út beszélt nekem erről.
Mondta, hogy megpróbáltál elmesélni neki egy történetet, de csak az elejét tudtad.
És azt mondta, hogy csak akkor meséld el, ha már ez egészet tudod.
És nem csak az elejét.
Tudod, Ö nagyon fontosnak tartja, és szeretné ha el tudnál mondani mindent.
Ké-rem szé-pen...
...a Da-u-mer u-rat...
...hogy le-gyen o-lyan jó...
...és szí-ves-ked-jék...
...e cé-du-lát...
...el-ol-vas-ni...
Elovasni.
Néhány napja, kerti zsályát vetettem.
Úgy akartam kirakni a nevemet.
És az igen szépen ki is nőtt.
És olyan örömet szerzett nekem, hogy el sem tudom mondani.
És tegnap, amikor jövök haza a csónakázásból,
Látom, hogy valaki bement kertbe,
és összetaposta a nevemet.
Akkor én sokáig sírtam.
És az ágyást megint be fogom vetni.
Ma álmot láttam.
Álmodtál? És mit? Meséld el!
lgen álmot láttam.
Örülök, hogy ilyen szépen haladsz.
Régebben azt hitted, hogy az is valóság, amit álmodtál.
Még két héttel ezelőtt is azt mondtad, hogy találkoztál a polgármesternével,
holott mindenki tudta, hogy sokkal korában elutazott.
Különös, nagyon különös, hogy éveken át, a börtönödben nem álmodtál.
Én ma a Kaukázusról álmodtam.
Kaspar én nem hiszem el neked amit mondasz,
hogy egyedül az ágyad az ami kellemes neked ezen a világon.
Hát nem szereted ezt a kertet? Nézd meg az egrest!
Vagy ott, a hagyma. Milyen szép zöld.
lgen, úgy tűnik nekem,
hogy az én megjelenésem ezen a világon,
csak egy keserves zuhanás volt.
De hát Kaspar! Ez...
Nem, ez... Hogy magyarázzam meg?
Kaspar. A professzor úr messziről jött ide, hogy feltegyen néhány kérdést.
Tudod látni szeretné, hogy helyesen gondolkozol-e.
Kíváncsi rá, hogy mit tanultál ezalatt a két év alatt,
és hogy tudsz-e logikusan gondolkodni. Ugye felelsz a kérdéseire.
- lgen - Helyes!
Kaspar,
képzeld el, hogy itt van egy falu,
ahol csupa olyan ember él, aki mindig igazat mond.
Ez meg itt egy másik falu.
Ennek a falunak olyan lakói vannak, akik folyton hazudnak.
Ebből a faluból egy út vezet hozzád.
Ebből a faluból is vezet hozzád egy út. Ott állsz a keresztúton.
Egy vándorjön feléd, és te kíváncsi vagy, vajon abból a faluból jött e,
ahol az igazmondók, vagy abból a faluból, amelyikben a hazudósak laknak.
Ahhoz, hogy ezt a kérdést megold... ... logikailag megold,
csak egyetlen kérdést tehetsz fel neki.
tessék!
Tessék, mond meg nekem mi az a kérdés!
Hát ez túlságosan nehéz a fiatalúrnak, honnan is tudhatná.
Elismerem, nem éppen könnyű feladat.
Ha ugyanis megkérdezi: Az igazmondók falujából jössz?
Az igazmondó azt felelné rá - az igazságnak megfelelően - hogy igen.
Ellenben aki mindig hazudik, most is hazudna,
És ugyanúgy igennel válaszolna.
Létezik azonban egyetlen-egy olyan kérdés, amellyel megoldható a probléma.
Hát szerintem ez túl nehéz. Túlságosan bonyolult.
Tessék, próbáld meg Kaspar!
Ez a logikai probléma egyetlen-egy kérdéssel megoldható.
És se tudnám.
Kaspar! Ha nem tudod,
én megmondom.
Tegyük fel, hogy a másik faluból jöttél.
Vajon nemmel válaszolnál akkor, ha én azt kérdezném tőled,
hogy a hazugok falujából jössz-e?
A kettős tagadáson keresztül a hazudozót rákényszeríthetjük, hogy igazat mondjon.
Más szóval: a dupla negáció által meghatározható az identitása.
Ezt nevezzük abszolútumnak. Logikailag az abszolútumig vitt argumentációnak.
lgen, de én tudok egy másik kérdést is.
lgazán?
Nem létezik másik kérdés a logika törvényei szerint. Csak ez az egy.
Nem?
De igen! Én tudok egy másik kérdést is.
Akkor hát halljuk!
azt kérdezném attól az embertől, hogy vajon, levelibéka-e?
Ha az illető igazmondó azt mondaná, hogy nem.
Nem vagyok levelibéka, mivel ő igazat beszél.
De, ha az illető hazudós, akkor azt mondaná:
Levelibéka vagyok, éppen azért, mert hazudik.
És ebből megtudnám, hogy az, aki ezt mondja a hazudozók falujáből jött.
Nem, ez nem megfelelő kérdés.
Ez nem jó. Ezt én nem fogadhatom el.
Ennek semmi köze a logikához. A logika következtetés, nem pedig szemléltetés.
Hiszen ez fejtegetés, nem logika.
De miért nem? Hiszen én értem.
Kérem itt nem az a fontos, hogy megértsük, hanem a végkövetkeztetés.
A logika és matematika professzoraként nem megérteni tanultam,
hanem következtetni. Ezt a kérdést én nem fogadom el.
Június 30-án elhunyt, Karl Friedrich Wolf,
könyvkötő segéd, a volt rövidáru kereskedő,
Johannes Wolf egyetlen fia.
Élt 1 8 évet, 9 hónapot és 27 napot.
Tüdősorvadásban.
Július 6-án, Josef Christian Friedrich Holzlein.
Élt 23 napot. Nyavalyatörésben.
Köszönetnyilvánítás, a gyámügyi tanácsnak a múlt év őszén megjelent
felszőlítására, sok nemes gondolkodású
polgár segítette a város szegényeit.
Ezentúl is várjuk a részvét megnyilvánulásait.
Hiába Käthe asszony, az én szemem se a régi már.
Kedves Käthe asszony, arra kérném, hogy nézzem ma be a szabóhoz
Kaspar ruhája miatt. Holnap szüksége lesz rá.
Még ma elhozom.
Folytasd csak nyugodtan! Hogy állsz az életed történetével?
Tudod, már elterjedt a híre, hogy ezen dolgozol,
és az emberek nagy érdeklődéssel várják.
Nem. Ezt még nem szeretném kiadni a kezemből.
Hiszen olyan sok szót nem is ismerek még.
és rengeteg dolog van, amit még nem is ismerhetek.
Kaspar, nem akarlak tovább feltartani. Csak azt akartam neked elmondani,
hogy egy angol gróf tartózkodik a városunkban, Stanhope lordsága.
Nagy érdeklődést mutat a sorsod iránt, és az a szándéka,
hogy fiává fogad, és fiaként elvisz magával Angliába.
természetesen ez nagy szerencse lenne a jövődre nézve.
lgazán boldog vagyok Mylady!
lsten hozta.
Köszönöm önnek.
Kegyeskedjék megengedni, hogy fiatal védencemet Kaspart bemutassam.
Kaspar, Ö a mi bájos háziasszonyunk.
Ne légy félénk! Nyújts kezet a hölgynek!
És, a mi szeretetre méltó házigazdánk,
aki ezennel bevezet Téged a nagyvilági társaságba.
Megengedik, hogy bemutassam fiatal védencem, Kaspart Önöknek?
Ugye milyen mókás?
A természet gyermeke.
Anchante, Madame!
Kaspar!
Kaspar, szeretnélek bemutatni a polgármester úrnak.
Jó estét Kaspar!
Örülök, hogy végre én is megismerhetem, Kaspar.
Mesélje el nekünk, milyen volt ott a börtönben, abban a sötét pincében?
Jobb volt, mint idekint.
De hisz olyan jó dolgod van idekint Kaspar. Mindenki rajong érted.
Kaspar, akartál valamit mondani?
Ne ijedj meg Kaspar! Fejezd ki magad nyugodtan, a magad természetes módján.
Kegyes hölgyek és urak! Én bennem semmi sincs, azontúl, hogy élek.
De Kaspar! Ennél sokkal több van benned.
Szépen haladtál a zenével is példának okáért,
és ez igazán olyasmi, ami minden embert erkölcsileg felemel, nemesít.
Kegyes hölgyek és urak! Szívesen előadnék valamit a zongorán.
Eljátszom Mozart F-dúr keringőjét.
Nem érzem jól magam. Ki szabad mennem a levegőre?
Máris kikísérünkTéged Kaspar.
Megnyitjuk az ablakot egy kicsit.
Jobban vagy már egy kicsivel, Kaspar?
Azt hiszem az tenne neki most jót, ha egy pillanatra magára hagynánk.
Kérem ne nyugtalankodjanak! Kaspar márjobban van.
Addig had szórakoztassam Önöket görögországi úti élményeimmel.
Mert nemrég még ott időztem, Hellász napja alatt.
Ott sétáltam, Pindaroszt olvasva Korinthosz oszlopai között.
Leírhatatlan szépségűek ezek a napfelkelték.
És általában a fénynek, ez a tiszta ragyogása, felejthetetlen.
Élveztem a napfürdőt, az örökké felhőtlen ég alatt.
Azután Krétára indultam. Lovagoltam is, öszvérháton.
Bizony ezen állatok háta elég kemény.
Kénytelen voltam parasztruhát ölteni.
És mekkora élmény volt, az egyszerű falusi nép mulatsága!
Azok a táncok!
Bocsánatukat kérem! A védencem.
Mi dolog ez Kaspar?
Mit csinálsz te itt?
Egyszerűen nem értem.
Miféle kultúrálatlan foglalatosság ez itt?
Meg kell mondanom, hogy a benyomásom nem túl kedvező.
De kevés is volt az idő,
hogy helyes képet formálhassak róla.
Miért szaladsz el a templomból?
lgen, az emberek énekét
utálatos üvöltésnek érzem.
És amikor ők abbahagyják, akkor meg a pap kezd el ordítani.
Kaspar, vissza kell mennünk a templomba!
Ejnye! Csak nem hasmenése van?
Biztosan sokat evett a kolbászból amit az orvos rendelt.
- Käthe asszony! - Tessék.
Jöjjön gyorsan!
Nézze, ugye ez egy véres kéznyom?
Úristen!
ltt láttam ma délelőtt utoljára.
És az ajtó sem volt felfeszítve.
ltt is
ltt is mindenütt vérnyomok!
Egyedül nem nyithatta ki.
Kiitta az egész tálat.
Köpd ki szépen! Leharapott belőle egy darabot.
Doktor úr!
ltt van hát a beteg.
- Jó napot! - Jó napot kívánok!
Maga tette rá a kötést?
lgen. De csak úgy hamarjában.
Észleltek a fején kívül valahol máshol is valamilyen sérülést a betegen?
Nem. Csak a fején.
Feltehetek az áldozatnak néhány fontos kérdést?
Nem, most nem.
Ma sem tudtunk sokkal többet kiszedni belőle.
De most már nem beszél olyan zavarosan, mint egy héttel ezelőtt.
Ennek ellenére, nem hinném, hogy sok reményünk lenne,
akár a merénylet, akár Kaspar származásának titkának a megfejtésére.
lgen uraim, akkor most kikísérhetem önöket?
lgen. Lenne még valami,
amit meg kell említenem.
Habár semmi köze a merénylethez.
Olyan, mintha most is itt lenne körülöttem.
Mond el nekünk Kaspar!
Láttam a tengert, és láttam egy hegyet is,
és sok-sok embert. Kapaszkodtak fel a hegyre,
mint egy körmenetben.
Sűrű volt a köd.
Így nem láthattam egészen tisztán.
De legfelül, ott várt a Halál.
Mi történt veled? Megszúrták.
Ki tette ezt? Hol?
Azt mondta az a férfi, hogy nézzek oda mit csinál a kertész.
Azután a kezembe nyomott egy erszényt, és utána belémszúrt.
Jajj Kaspar! Hazaviszünk mindjárt.
Csak gyorsan megnézem az erszényt.
Egy cédula.
Hauser pontosan elmondhatná nektek, hogy milyen vagyok,
és, hogy honnan jöttem.
De én megkímélem őt a fáradságtól,
és magam mondom meg.
Sőt, a nevemet is aláírom.
M. L. O.
Uram! Légy irgalmas hozzám gyengeségemben!
Gyógyíts meg, Uram! Gyógyítsd meg megtört testemet
Uram! Miért vagy oly távol, miért rejted előlem orcádat a bajban?
Ne kerülj el engem, mikor közel a félelem.
Elfáradtam Uram a szenvedésben. Egész éjen át verítékben fekszem,
és könnyekkel áztatom fekhelyemet.
Testem megtört a gyászban, Testem megöregedett,
nagy aggodalmában.
Távozz tőlem Gonosz, mert az úr meghallhat engem!
Kaspar, gyermekem,
ha nyomja még valami a lelked mond el nekünk most!
lgen.
Egy történet,
a karavánról,
meg a sivatagról.
De én csak az elejét tudom.
Az most nem számít Kaspar.
Mond csak el nyugodtan! Nem baj ha csak az elejét tudod.
Látom amint egy óriási karaván
közeledik a sivatagon át felém,
a homokban.
És ennek a karavánnak,
egy vénséges-vén berber a vezetője.
És ez az öreg férfi vak ember.
A karaván most megáll,
mert sokan azt hiszik, hogy eltévedtek.
Mivel hegyeket látnak maguk előtt.
Hiába nézik az iránytűt, nem tudják merre menjenek.
Akkor vak vezetőjük fog egy maréknyi homokot,
és megízleli, mint az ennivalót.
Fiaim, mondja a vak. Tévedtetek.
Semmilyenhegy sincs előttetek,
csak képzelődtetek.
lndulhatunk észak felé.
Erre a többiek engedelmesen továbbmennek.
És el is érnek a városba, amely északon fekszik.
És ottjátszódik a történetem.
De azt már nem tudom, hogyan folytatódik, abban a városban.
Köszönöm, hogy meghallgattak engem.
Nagyon elfáradtam.
Már meg is van. A máj! Egészen megnagyobbodott a baloldali lebeny.
Valóban, egészen rendkívüli lelet.
Jegyezze kérem!
A baloldali májlebeny szokatlanul nagy,
lgen, szokatlanul nagy.
És benyúlik a baloldali rekeszizom alá.
Tanácsos úr!
Egészen a baloldali rekeszizom alá.
Nézze meg ezt az agyat! Ez is figyelemre méltó.
Valóban az! Furcsa abnormitást mutat a kisagy túltengése miatt.
Nekem is ez a véleményem.
Másrészt, a nagyagy is deformálódott.
A bal oldalfélteke kisebb az átlagosnál.
Ez mindent megmagyaráz.
Ezt a megállapítást is jegyzőkönyvezze!
Írja kérem! lgenis.
A kisagy abnormitása annak túltengésében nyilvánul meg.
A bal oldalfélteke szembetűnő deformitása, amely...
...amely ily módon nem fedi teljesen a kisagyat.
Kocsis!
Nevezetes nap ez a mai nap!
ltt a kalapom, fogja és vigye előre a házamba!
Én majd gyalog megyek.
Milyen szép jegyzőkönyv! Milyen precíz jegyzőkönyv!
Jegyzőkönyvbe vettem, hogy Hauseren deformációt fedeztek fel.
Végre egy olyan magyarázatot kaptunk erre a furcsa lényre,
aminél jobbat nem is álmodhattunk volna!